- Zašto usporavamo? - Zar ste slijepi? Napad iz zraka.
Usporavamo zbog skretanja.
Što ćeš da uradiš?
Ne želim da se zaustavljamo kod St Avold-a.
Želiš u Njemačku?
Jacques će poslati poruku.
Ovo skretanje nas vodi ka jugu.
Kažem da nas ovo skretanje vodi na jug!
Vidjeli ste da su glavni putevi razneseni.
Moramo da zaobiđemo okuku kod rijeke.
Koji je naredni grad na vašoj mapi? - Remilly.
Otvorite oči širom. Vaši horizonti će se upravo proširiti.
Rive-Reine.
Ah, Maurice.
Imate direktnu vezu s komercijalom.
U redu. Pozovite ih.
Rođaka moje žene ima nešto sira za mene.
Može ga poslati ponoćnim vlakom kada stane kod komercijale.
Da, da, Maurice. Vlak će stati da iskrca putnike.
Odlično. Sačuvat ću krišku sira za tebe.
Željeznička posla, huh?
Sljedeća stanica je St Avold.
Bježimo li?
Naredniče. Možemo li da protegnemo noge?
U redu. Siđite.
Kaplare, motrite na njih.
Ti! Gdje je telefon?
Naredniče! Neka nitko ne napušta vlak. Zaustavit ćemo se ovdje samo na dva minuta.
Ja, Kapitän.
Kaži Jacquesu da je sir u vlaku i da sačuva po krišku za Pierrea i Raoula.
Halo, pukovniče. Pukovniče, mi smo u St Avoldu.
Da, pukovniče.
Kako je ovdje u St Avoldu?
Dobro?
Znam što hoćete da kažete.
Bit će mi drago da se vratim u Berlin.
- Schwarz! - Da, kapetane?
Idemo. Penjite se.
Auf Wiedersehen.
Kod kuće smo, Tauber.
U Njemačkoj smo.
Jesi li dobro? - Da, dobro sam.
Vi ste ludi! Zašto ste tako ubrzali u krivini?
- Ali, vi ste mi rekli da nastavim naprijed. - Da, ali u punoj brzini?
Kako to mislite? Hej! Trebalo je da naznačite
da idemo sporo! Kako sam mogao da znam?
Pazite na moje šine!
Koliko ima?
Dva minuta.
Sretno.
Ako se razdvojimo, naći ćemo se kod stare ratarske kuće iznad rijeke.
Uzmi upravljač.
- Pilzer! Uhvati Labichea! - Da, sir.
Uhvati ga! Ubij ga, ubij ga!
Ubij ga!
Ne. Ne možete da ostanete ovdje.
Pucaj!
Pilzer!
- Kada će stići dizalice? - Bojnik Herren upravo stiže.
Sve ostalo će biti gotovo do mraka...
Zaposlite više ljudi. Želim da bude završeno što prije.
Ali, pukovniče, dok dizalica ne bude podigla lokomotivu...
Da, pukovniče.
Sir! Ni traga od Labichea, sir.
Pretražujemo šumu satima. Nigdje ga nema.
Poslao sam dva voda da ga traže... - Želim ga!
Možda se vratio u Pariz. - Ne.
Ovdje je negdje, znam.
Tumarat će tamo-ovamo. Krit će se i praviti svoje planove.
Ali neće napustiti vlak. Počinjem da shvaćam kako razmišlja.
Nastavite da ga tražite. Pretražite grad.
Donijela sam ti nešto odjeće.
- Kako ti je noga? - Mnogo bolje, hvala.
- Što se događa tamo? - Trebalo bi da znate.
Lokomotive i kola svuda po pruzi. Šine su oštećene.
- Ima li pobuna? - Mislite da će proglasiti praznik?
Jacques, ravnatelj stanice i inžinjer su streljani...
Drugi inžinjer, onaj tanji, pogođen je pri pokušaju bega.
Peske.
Bit će ih još.
Labiche. Da li ste vidjeli Labichea?
- Labichea? - Da, Labichea!
- Bio je u sobi pet. Otišao je jučer. - Da otišao je jučer.
Znam da je otišao jučer! Hoću da znam da li ste ga vidjeli danas!
Labiche, Labiche. Da, vidjela sam Labiche.
Vidam ga svaki dan. I generala de Gola, također.
Oni su moje najbolje mušterije i ja ih održavam hladne u vinskom podrumu.
Molim vas.
Zašto ste se vratili ovamo?
Želite li da svi izginu?
Možda vi mislite da ste heroj. Možda vama nije bitan vaš život.
Tko vam daje pravo da radite ovo? Ostavite nas na miru.
Poznavala sam Jacquesa cijelog svog života.
Helena, njegova žena, bila je uz mene kada je moj muž ubijen,
prve godine rata.
Sada ću ja biti uz nju.
Muškarci su takve budale.
Oni žele da budu heroji, a njihove udovice pate.
Možda su muškarci stvarno budale.
Preko sto njih je umiješano u zaustavljanje ovog vlaka.
Skretničar, kočničar, osoblje stanica, upravitelji stanica.
Bog zna koliko njih će biti streljano kao Jacques.
Znate li što je u tom vlaku?
Slike. Tako je, slike. Umjetnost.
Nacionalno bogatstvo. Ponos Francuske.
Ludo, zar ne?
Tiho je gore.
Gdje idete?
Možda bih mogao sada da odem.
Ne možete van po danu. Traže vas.
Moram da se nađem s prijateljem s kojim sam bio u vlaku. Možda nije ni preživio.
Neće mu pomoći ako vas ubiju. Sačekajte da se smrkne.
Jedite.
Grijeh je tratiti kruh.
Dižite ga.
Spustite ga na bok tamo.
Majore!
Zar ne možete brže?
Ovo je paklena zbrka, pukovniče. Dajemo sve od sebe.
Tražio sam dvije dizalice.
Bila nam je potrebna zapovijed iz Glavnog stožera i za ovu jednu.
Od pada von Runsteda, vojska koristi željezničku opremu za druge svrhe.
Kod von Runsteda su izgubili ljude. Ovaj vlak je vredniji.
Čisto je.
U komercijali su streljali ravnatelja stanice.
Kod Metza, imaju taoce.
Deset njih. Streljat će ih.
Većina njih su djeca.
Znate li Lefrea, on je inspektor tamo.
Njegovo dijete ima astmu?
Izliječili su je.
U Chalonsu je troje mrtvih.
To je sve što znam za sada.
Peske je bio u pravu.
Ovo je bio njegov posljednji posao.
Što je s vlakom?
Bit će spreman da krene sutra.
Gdje su zaboga ti saveznici?
Gdje su krenuli, u turistički obilazak Pariza?
Vjerovat ću im kada ih vidim.
Za slučaj da ne dođu.
Labiche, to sam ja!
- Tko je s tobom? - Robert, Jacquesov nećak.
Uđite.
Drago mi je da si još uvijek živ.
Treba te nagraditi.
- Napravio si lavovski posao. - Gdje su saveznici?
U kakvom je stanju vlak?
Bit će popravljen do jutra.
Hvala ti.
- Kada napušta Rive-Reine? - Neće krenuti po danu.
Gdje su saveznici?
Sređeno je da francuska divizija stigne prvo do Pariza. Kao podvig.
Podvig?
Oni mogu da prave podvige?
Neka naprave jedan za Peskea ili Jacquesa.
Onom Lefreovom klincu, njemu treba podvig.
Što namjeravaš da uradiš?
Eksploziv. Ono što je trebalo odmah da uradimo.
Sutra uvečer, bez savezničke pomoći, dići ćemo vlak u zrak.
London želi da vlak ostane čitav.
Što žele da uradimo?
Da ga zaustavimo svojim rukama? Da legnemo na prugu?
Odmah poslije svanuća, sve skretnice i vlakovi u blizini bit će bombardirani.
Vlak sa slikama ne treba da bude uništen.
Zapovjeđeno je da ga označimo da ga zrakoplovi zaobiđu.
- Da ga obilježimo?! - Bijelom bojom...
vrhove prva tri vagona.
London je odlučio da slike ne smiju biti oštećene.
Da ih sačuvamo?
Za von Waldheima? Da mu ih poklonimo?
Dovraga s Londonom. Započeli smo ovu stvar iz jednog razloga.
Da bi zaustavili vlak, jer će saveznici biti ovdje.
Gdje su oni? Svaki dan odlažu.
Svaki dan, ljudi bivaju streljani s mišlju da stižu. Dovraga s njima!
Sada hoće da obojamo vlak. Neka ga dignu u zrak!
Pol.
Bilo bi šteta da ga dignu u zrak.
Naravno, ako ga možemo spasiti.
Papa Bule, Peske, ostali...
željeli su da bude spašen.
I mrtvi su, i nikad neće saznati.
Ali, mi hoćemo.
Bijela boja. Samo tri prva vagona.
Mogu sam da se vratim.
Znaš li kako je tamo?
Nijemci su svuda. Nemaš šansi!
Smislit ću nešto.
Što ćeš pokušati da uradiš? Reći ćeš Nijemcima da hoćeš da obojiš vlak
da bi lijepo izgledao kada stigne u Njemačku?
Zar ne vidiš da je beznadno.
Ona kola treba da se bojaju još od početka rata.
Ti si potpuno šiznuo.
Koga ćeš naći da ti pomogne?
Da li si razmišljao o tome? Tko će ti pomoći?
Ja.
Znam da se borim.
Dvojica nas je. Mala vojska.
- U što pucate ovim? - U zečeve.
Ne borite se sa zečevima.
- Koliko dobro poznaješ stanicu? - Imaš li nekakav plan?
- Živio sam tu od rođenja. - Možeš li da nađeš neke ljude da nam pomognu?
Ne u Rive-Reineu. Rade na pruzi. Čak i ja služim hranu vojsci.
U drugim gradovima?
Montmirail. Ujak Jacques je imao prijatelje tamo... željezničare. Mogu da ih pozovem.
- A boja? - Da. I četke, također.
Vidi i za ljude i za boju.
Vrati se sat prije svanuća.
Uz malo sreće...
nitko neće biti povrijeđen.
Nitko nikad i nije povrijeđen. Samo mrtav.
Pol, da li si nekada vidio neku sliku iz vlaka?
Ja nisam. Kada se sve ovo završi, mislim da bi možda trebalo da bacimo pogled.
Herren!
Svjetla!
Pilzer!
Didont, dolje! Dolje!
Didont! Trči, trči!
Nije grmljavina, pukovniče. Artiljerija.
- Koliko je blizu? - Deset milja, možda 15.
Mislim da se naša pješadija povlači.
- Kada ćete završiti? - Za pola sata.
Kakve veze ima? Ne možete da izvedete vlak po danu.
Saveznici mogu biti ovdje i prije noći.
Moguće. Ali, pokretanje vlaka ne može uspjeti.
Pukovniče, sagnite se! Dolje!
Zašto?
Boja, Herren. To je signal.
Neće bombardirati vlak.
Nemojte je skidati. Ostavite je. To je moja karta za Njemačku.
Za njim! Pretražite šumu!
Sačekajte!
Pukovniče! Dok oni pretresaju šumu Labiche može da raznese još jedan dio vlaka.
I još jedan, i još jedan.
Da li pretpostavljate da će ga zaustaviti ako ga pustimo da slobodno ode?
Mogao je da raznese lokomotivu. Taoci koje ste stavili naprijed su ga spriječili.
Ovo mogu da popravim za manje od jednog sata.
Držite Labichea podalje od vlaka. Za nekih 4-5 milja
stižemo u Montmirail, onda ćemo ga se otarasiti.
Labiche ili vlak. Koga želite, pukovniče?
Mislim da sam vidio nešto.
Stanite ovdje!
Bit ću naprijed do Montmiraila.
Deset milja na sat, ne više.
Stanite! Stanite! Stanite!
Majore!
Da, pukovniče?
Možemo li da ga vratimo na šine?
Dizalica je do sada već stigla u Pariz.
Bez dizalice, nemoguće.
Ništa nije nemoguće!
Uposlite ljude! Hoću ovu lokomotivu ponovno na šinama!
I da imamo deset puta više ljudi, to ne možemo da postignemo.
Kažem vam da će moći. Čujete li me! Moći će!
Beznadno je, pukovniče.
Istovarite slike!
Svi vi! Istovarite ih odmah!
Napravite to, Schwarz.
Na posao! Istovarite slike!
Hajde, požurite!
Stanite!
Stanite! Stanite!
- Kažite ljudima da siđu s kamiona, poručniče. - Imamo naređenja...
Ne interesira me vaše zapovijedi. Učinite kako sam rekao!
Van iz kamiona!
Van!
Hajde!
Van!
Vraćajte se! Vraćajte se!
Natrag u kamione! Natrag! Što se dovraga ovdje događa?
Trebaju mi vaši kamioni, majore. Moram vrlo važan teret da dopremim u Njemačku.
Francuska oružana divizija je iza tog brda. Što će biti s mojim ljudima?
Baš me briga za vaše ljude! Naređujem da se iskrcaju!
Pustite naređenja, pukovniče. U ovoj oblasti rat je završen.
- Vratite se u kamione! - Naredit ću da vas streljaju!
Vratite se u kamione!
Herren! Ubij ovog čovjeka!
Treba ga streljati zbog neposlušnosti!
Izađite iz kamiona!
Herren! Dao sam ti naređenje!
Izgubili smo, pukovniče.
Beznadno je.
Pogledajte te ljude.
Poražena vojska.
Izgubili smo, Herren?
Izgubili?
Da.
Hajde!
- Treba vam prijevoz? - Hvala.
- Imam pedeset ljudi. - Kažite im da požure.
Schwarz! Povedi ljude! Krećemo!
Grote, povedi ljude u kamione. Idemo odavde.
U kamione!
Spustite slike i penjite se u kamione!
Gunther!
Stanite!
Pukovniče..
- Samo vi idite, Herren. - Nemate zašto da ostanete, pukovniče.
Dobar si ti časnik, Herren.
Stići ću vas ja za par minuta.
Bit će i drugih kamiona.
Labiche!
Evo tvoje nagrade, Labiche.
Neke od najboljih slika na svijetu.
Jesi li zadovoljan, Labiche?
Da li te uzbuđuje sam osjećaj da si blizu njih.
Slike tebi znače toliko koliko i biseri majmunu.
Pobijedio si, jer te je poslužila sreća.
Zaustavio si me i ne znajući što radiš i zašto.
Ti si nula, Labiche.
Nitko i ništa.
Slike su moje.
Uvijek će biti.
Ljepota pripada čovjeku koji zna da je cijeni.
Uvijek će pripadati meni ili čovjeku nalik meni.
Sada, u ovom trenutku
ne bi mogao da mi odgovoriš zašto si napravio to što si napravio.